![](https://www.journalisten.se/wp-content/uploads/2024/04/anna-gullberg2024foto-tor-johnsson-1280x720.jpg)
Anna Gullberg: ”Det finns en slöhet i pratminus-journalistiken”
Nominerad Årets stilist Expressens kulturreporter Anna Gullberg är nominerad till Årets stilist. ”Jag hoppas att det går att se på en text att det är jag som har skrivit den.”
Anna Gullberg läser ur ”Hon torterades i Putins skräckfängelse – helvetet som alla glömt” ur serien Krigets kvinnor om Ukraina, publicerad i Expressen.
Motiveringen lyder:
Lagom dödar journalistiken. Anna Gullbergs texter är inte lagom. Stilen kan närmast liknas vid en kyrkstöt, när man tror man är säker, så kommer den, bilden. Som den privata ilskan mot en tinderdejt mitt i texten om Jan Emanuels releasefest: ”Jag går inte fram och kastar gratisdrinken i ansiktet på honom. Det vore att vaska välfärden på något hopplöst.” Språket står aldrig i vägen hos Gullberg. Det sticker till, smärtar, irriterar – gör läsaren intresserad och vaken.
Hur känns det?
– Det känns väldigt hedrande. Jag blev genuint glad och överraskad, säger Anna Gullberg.
Journalistens utmärkelse Årets stilist delas i år ut för tolfte året i rad. Priset tilldelas en journalist som utmärkt sig genom sitt språk. Årets tre nominerade är Anna Gullberg, Jesper Huor och Cecilia Uddén. Över 45 namn skickades in till juryn. Juryn består av författaren och journalisten Ulrika Knutson, förlagschefen Pelle Andersson, Journalistens chefredaktör Axel Andén och reporter Hanna Lundquist. Prissumman är 10 000 kr. Vinnaren avslöjas vid en middag den 28 maj.
Årets stilist
Vad kännetecknar en text av Anna Gullberg?
– Jag har ett enkelt språk, och försöker medvetet att inte krångla till det. Jag är väldigt noga med detaljer. Jag försöker också jobba mycket med att inte låta pratminus ta över texten. Det är viktigt att låta människor komma till tals, men det finns en slöhet i pratminus-journalistiken, där man inte riktigt tar reda på vad det är som ska förmedlas. Pratminusen blir mycket starkare om man bara använder de bästa citaten, sen måste man som reporter jobba hårt med att koncentrera texten och beskriva saker, säger hon.
Hur viktigt är stilistiken för dig?
– Jag hoppas att det går att se på en text att det är jag som har skrivit den. Men samtidigt vill man inte att det ska bli en belastning. Ibland kan stilen kantra och man blir en parodi på sig själv. Man får lägga band på sig själv och inte överföra det.
Hur gör du för att inte överdriva med stilistiken?
– Jag har goda redaktörer, för att bli en bra stilist behöver man andra människor omkring sig – en sträng läsare som ser när man far ut åt något håll som man är benägen att göra. Jag lyssnar alltid på mina redaktörer.
Hur blir man en bra stilist?
– Jag är rädd för att det är ett tråkigt svar: man måste läsa mycket. Man måste läsa många gånger mer än vad man skriver. Sen måste man också lära sig grunden ordentligt innan man kan göra avsteg från normen.